Medan ett lågtryck passerar genom området-
-kommer temperaturerna nå upp till 15 grader.
Tisdagen blir molnig, blåsig och mild-
-med regnbyar och höga temperaturer...
Det var väl bättre, va?
Mer våld i Jackson Heights den här morgonen-
-en pakistansk förare släpades ut ur sin bil och misshandlades med tegelstenar.
Polisen kallar det ett hatbrott-
-och tillägger att de tror att motivet för attacken är Nasir Kahn-fallet.
Mr Khan står åtalad för mordet på Andrea Cornish.
Den är till dig.
Den som är bra.
Var så god, ta den. Du har förtjänat den.
Du gjorde något bra.
Ring din familj.
Tack.
Hur mår de?
De klagar inte eller något, men inte så bra.
Nej, tack.
Familjen är allt.
Safar Khan.
- Jag har erfarenhet från butiksförsäljning. - Jag kan se det.
Tyvärr har vi inget sådant för tillfället. Jag...
- Du är mor till den där... - Ja.
Och det var bara därför som jag fick sparken.
Vad för jobb har du tillgängligt?
Vad är du villig att göra?
- Vad för något, specifikt? - Facebook, om han är på det.
- Vem på Jorden är inte det? - Jag.
Bob Rooneys unge fick nyss sin inspektörsbricka.
Jösses, var han tolv år gammal när ungen föddes?
Killen är 28, Tommy. Det stämmer.
Tidigare, före det här.
- Du, Dennis, när är din stora dag? - Inte snart nog.
Ja, det tror jag det. Vad ska du göra, spela golf?
"Du är en livräddare."
"Du är verkligen en vän."
"Du är mannen."
"Står i skuld till dig."
För vad, undrar jag?
Amir.
- Yo. Får jag använda din cykel? - Vad?
Din mobil. Jag måste ringa ett samtal.
Vilken mobil?
Din dumma jävla idiot.
Vad letar du efter?
Hur galen han var.
Det var en riktig cocktail, det kan jag säga dig.
- För hög för att veta vad han gjorde? - Det beror på individen.
Jag har haft patienter som varit lika påtända men ändå kunnat flyga 747:or-
-och andra som inte kunde lyfta huvudet från golvet.
Vilka är du intresserad av?
Piloterna.
Kan du hjälpa mig?
Ja.
För fötter, för sex. Blanda med vatten. Tre hundra dollar.
- Smakar det okej? - Nej.
- Kreditkort okej? - Nej.
Hallå.
Killen bad om att få låna mobilen som jag gav dig.
- Varför sa du nej? - För att den är min.
- Vad? - Vad?
Tror du att jag bara besparade dig en tur till telefonautomaten?
Det är en pengamaskin, idiot. Tio dollar i minuten.
Jag ska göra en riktig fånge av dig.
Håll din navel uppe i luften.
Jättebra. Du fixar det.
Varje minut måste du röra dig så gott du kan.
Den sista. Slappna av nu. Sträck ut dig...
Mr Day?
Hej. Jag heter Chandra.
Jag undrade om jag får prata med dig en stund.
Nej, jag har inte en stund. Jag har ett jobb att göra.
Jag är inte här för att orsaka problem. Jag behöver bara info.
Kan vi prata någon annanstans?
Det var hon i tidningen som blev dödad.
Det var hon du såg samma kväll som hon dog.
På bensinstationen.
Det finns en övervakningsfilm.
Vad pågick där?
Du vet.
Det gör jag inte.
Hon hade den där vibrationen som vissa kvinnor har.
Plötsligt är de döda. Bara sådär.
Vibration?
Som om hon är katten och du är garnnystanet.
Kvinnor som hon är ute efter att förgöra en.
Ibland måste man bara slå till först. Förstår du vad jag menar?
Som att hon förtjänade det?
Som att det är givet för kvinnor som hon att tro att de är Guds gåva-
-och att man själv inte är något mer än en leksak-
-tills de upptäcker motsatsen, vilket hon gjorde.
Du pratade med henne där. Varför då?
För att jag såg henne som förgöraren hon var och jag gillade inte det.
Ibland, när man avslöjar dem, blir de neutraliserade.
Minns du mannen hon var med?
Det var ingen man. Det var ett garnnystan.
Vart tog du vägen efter det?
Vart åkte jag?
Verkligen? Vill du ta det dit?
Är du också en katt?
- Tror du att jag är ett garnnystan? - Nej.
Jag har handskats med kvinnor som du i hela mitt liv och jag är kvar här.
Vet du hur?
Läs din bibel.
Domarboken 16. Det är allt en man behöver veta.
Åh, Gud.
Jag är inte intresserad av att bli frälst, tack.
Vad är det?
"Filistéernas herrar kom till henne med silver.
Och efter att hon lagt honom i sitt knä-
-kallade hon på någon att raka av hans sju flätor.
Och då lämnade hans styrka honom.
Och hon sa till honom: 'Filistéerna är här, Samson.
Och de satte honom i bojor, tog tillbaka honom till Gaza och skar ut hans ögon."
Det är vad han tycker om kvinnor.
- Och han följde efter dem i sin likbil. - Det vet du inte.
Han väntade bara på att de skulle åka.
Och polisen har inte ens brytt sig om att prata med honom.
Men det gjorde du.
Hans ögon... Allt med honom är så läskigt.
Nästa gång du vill prata med någon, låt mig göra det.
Vill du ha en drink?
Jag glömde, ingen alkohol.
Det är muslimer. Jag dricker vad som helst.
Nästa gång, låt mig sköta detektivarbetet.
Han är riktigt läskig, John.
Och jag gav honom mitt kort.
Chasen High School. Det är i Bronx, va?
Ja, vid Fordham Road. Bra basketlag, usla metalldetektorer.
Varför skulle en unge byta från en skola några kvarter bort från sitt hem-
-till en annan 40 minuter med tunnelbana bort?
Till Chasen?
Det var inte för klubben för robotteknik, det kan jag lova.
Han hade nog inget val.
Han hette Nasir Khan.
Du kanske minns honom.
Ja. Jag minns honom väl.
Han kvalade in i basketlaget, men jag spelade inte honom så ofta.
- Han slutade i mitten av årskurs nio. - Ja, han hamnade i bråk med annan elev.
Slängde ner honom för en trappa. Bröt hans arm.
- Men det hade kunnat vara hans skalle. - Ja, eller hur.
De stängde av honom i några veckor, men när han kom tillbaka var det lika illa-
-så han fick byta skola.
- Tack. Jag uppskattar att du tog dig tid. - Var så god.
Tack, Greer.
Juryuttagningen handlar inte om uttagning.
Det handlar om att göra sig av med sina mardrömmar.
Alla från polisväsendet. Alla som har släkt inom polisväsendet.
Alla från militärfamiljer. Inga småföretagare.
Inga vita arbetare. Inga äldre svarta. De är trötta på att bli rånade.
Ingen som känner nån som dog i 9/11. Ingen som lyssnar på "Fox News".
Inga golfare, inga bowlare, inga seglare och absolut inga advokater.
- Lyssnar du på mig? - Ja.
- Kan jag få en till av de här? - Japp.
Jag gjorde slut med min pojkvän.
Skit i det. Vem bryr sig. Det här är viktigt.
Utbildade liberaler är bra, såvida de inte har en unge som dött av en överdos.
Judar, men inte religiösa sådana. För det här fallet är det komplicerat.
Samma med muslimer. Men de tenderar ändå att vara... Jag vet inte. Vem fan vet längre?
- Var så god. - Tack.
Vet du vem du verkligen vill ha? Prisernas pris.
Unga, moderna kvinnor.
För de ger blanka fan i nån annans åsikt än deras egna.
Och oddsen är att nån av dem kommer att vara på vår sida, av ren otur.
Och allt vi behöver är en.
- Unga moderna kvinnor. Väl uttryckt. - Jag försöker.
Du, jag förstår.
Kärlek är passion, det är flyende, det är trubbel.
"Paradise by the Dashboard Lights."
Vad?
Man klantar sig, gör slut, blir frånskild.
Det gjorde jag.
Det betyder inte att livet är över.
Du är ensam.
Tja, det är du med nu.
Kan jag få en till?
Greer.
Hon vill inte ha mer.
Varför inga matroser?
Medan en konstapel leder Marilyn ut ur sovrummet-
-fortsätter den andra att testa för luminol.
Vad han hittar kan vara bevis på att något våldsamt hände där.
- Det finns synliga positiva resultat... - Yo, det är Gooden.
Kan inte svara just nu, men lämna ett meddelande.
Hej, Gooden, det är pappa igen. Vad gör du?
Vill du komma hit?
Vi kan stanna inne, kolla på TV-
-gå ut och käka grillmat, vad du vill.
Vad säger du? Ring mig.
Jag älskar dig.
...för att hjälpa till att leta efter någon form av bevisning.
Sedan, enligt polisen, fortsatta störningar...
Er närvaro här idag gör det möjligt för domstolen att välja en jury-
-från ett representativt urval av vårt samhälle.
Om det inte vore för folk som ni-
-hade vi inte kunnat uppfylla konstitutionens garanti om-
-rätten till en rättegång med jury.
Denna rätt är en de! av våra grundlagen'-
-och garanteras av de sjätte och sjunde tilläggen-
-till den amerikanska konstitutionen.
Yo, Marcus.
- Berättade din kompis om Steven Diaz? - Vem?
Klasskamrat på "Flushing High". Slängde ner honom för en trappa.
Dödade nästan honom.
Upp med händerna.
Vad är det där?
En incidentrapport om våldsamt beteende från utbildningsnämnden.
Vår gyllene gosse.
Han ljög för oss igen.
Jag gick i femte klass när tornen föll.
Jag förstod inte varför jag blev slagen, varför min lillebror blev det-
-varför min pappa blev överfallen i sin taxi två gånger.
Pakistanska barn, nordafrikaner, alla sorters muslimer, det var ett slakthus.
Försökte man kämpa emot blev det bara värre.
Jag slogs inte med Steve Diaz. Jag knuffade bara ner honom för trapporna.
Varför? Det hände bara.
Jag önskar att jag kunde säga nåt annat, men jag gjorde det bara.
Det var som...
Som att knuffa en öppen dörr.
Man bara knuffar den.
Vet du vad jag kände efteråt?
Jag tyckte synd om min mamma. Hon förstod det aldrig.
Än idag gör hon inte det. Hon sa bara:
"Varför, Naz? Varför gjorde du det? Det är inte du. Jag förstår inte."
Utöver det kände jag ingenting.
Du ser på mig på samma sätt som hon gjorde.
"Varför, Naz?"
Nej. Jag förstår.
Det var inte lätt för mig heller.
Du förstår det.
Men kanske mördade jag den där tjejen.
Det är vad du tänker.
Nej-
Stor dag i morgon.
Damer och herrar...
Damer och herrar i juryn, hej, jag heter Chandra Kapoor-
-och jag försvarar mr Nasir Khan.
Herregud.
Nick, Midleton.
- Ja'? - Hur går det?
- Jag jobbar på det. - Läs det för mig.
- Inget att läsa än. - Jag kommer över.
Nej, jag fixar det.
Ett öppningsanförande är som ett PM, inte brandtalet vid Gettysburg.
Gå upp där, tala om att bevisbördan ligger på åklagarsidan-
-citera konstitutionen, gå av scenen.
Kort och fint. Folk har jäktiga liv.
- Läs inte "Krig och Fred" för dem. - Jag vet.
Åh, Gud.
En ung kvinna går in i en taxi.
Men hon har ingen aning om att det är hennes livs sista taxiresa.
Hon hoppar in, talar om för föraren vart hon vi!! åka-
-precis som vi alla har gjort en miljon gånger.
Hon är bara 22 år gammal och hon är död.
18,50 dollar.
Jag kommer strax tillbaka.
Tack ska du ha, men min mamma har med sig kläder till mig.
Jo, men de kommer inte att vara rätt.
Tack.
Din begravning.
Du kommer inte att tro det här...
Prata inte med mig. Jag arbetar på öppningen.
Nu?
Kolla.
Hallå. Hallå. Kolla.
Jag gick till en kines.
Han gav mig nån slags bark eller fiskpulver.
Jag vet inte vad fan det var, men det bara...
Vad i helvete är det här?
Du ser ut som en statist från "West Side Story".
Cheryl, ta av honom handbojorna. Ge honom till mig en stund. Tack.
- Kom igen. - Vad?
- Ta av den. Ta av den. Din skjorta. - Vad? Skojar du?
Jag skojar inte. Det ser inte bra ut.
Du kan inte ha kungligt blått i en rättssal. Du måste ha en vit skjorta.
- De svarande bär en vit skjorta. - Det är inte vit.
Den är vitare än din. Kom igen.
Jag har gjort det här förut. Det är fel färg.
Juryn kommer in.
Det är okej. De vet inte vad som pågår.
Ta det bara lugnt. De vet inte vem du är. Bara två killar.
- Slappna av. - Men det ser dumt ut.
Det ser inte dumt ut, okej?
Skjortan som du har på dig ser bra ut.
Ställ er upp.
Kom igen.
God morgon, allihopa. Sätt er.
God morgon, jurymedlemmar. Jag heter Helen Weiss.
Jag arbetar för distriktsåklagaren i New York.
Men min riktiga arbetsgivare idag-
-är en ung kvinna som ligger i en grav på S:t Raymonds kyrkogård.
Det är min uppgift för henne att tala till er-
-att ta er på en rundvisning av hennes sista, desperata timmar.
Vi kommer att besöka varje stopp hon gjorde med den svarande-
-på hans kalla, beräknande resplan den kvällen-
-vilken började med en stulen bil i Queens-
-och slutade med en ung kvinna som brutalt knivhöggs till döds i sin säng.
Innan jag ger er denna rundvisning genom helvetet, ett varningens ord.
Låt er inte distraheras av mr Khans vänliga utseende-
-medan han sitter här med oss i sin kostymskjorta och slips-
-eller hans advokaters försök att framhäva hennes personliga problem-
-i sitt alldeles för korta liv.
Det här fallet handlar inte om Andreas liv.
Det handlar om hennes död.
Mrs Weiss... Hon föredrar att kallas "missus".
...får ta er på sin rundvisning innan jag får ta er på min.
Och det är okej. Det är så det fungerar.
Åklagaren får gå först, sedan försvaret.
Jag ber er bara att vara vidsynta och att komma ihåg detta:
Det ligger ingen börda på mig att bevisa att den svarande inte begick brottet.
Det är upp till åklagaren att bevisa att han gjorde det. Tack.
Under en normal dag-
-hur stor del av fordonen som närmar sig Midtown-tunneln-
-registreras av övervakningskameror?
Hundra procent.
Den här passerade den 24:e oktober kl. 21.17, står det här.
Och fordonets passerkort har registrerat samma tid.
- Här. - Ja.
Samma registreringsskylt, licensnummer och identifieringsnummer.
Har du undersökt vem som äger den här taxin?
Ja. Yousef Bashir, Tariq Mazari och Salim Khan.
Vem av dem kom körandes den kvällen då den kom in i Manhattan?
Ingen av dem.
Han verkade upprörd över att de inte hoppade ur hans taxi.
- Han ville ha ut dem, det var helt klart? - Ja.
Där ger de sig av.
En av flaskorna ser ut som vatten, men jag kan inte se vad den andra är.
Kan du?
Öl.
Vems DNA är på den här? Den svarande, offrets eller bådas?
- Bara offrets. - Okej.
Så, efter att ha köpt öl åt henne i Harlem, körde han henne till West 87th Street-
-enligt den här parkeringsboten som utfärdades kl. 01.55.
- Vems blod är det här? - Den svarandes.
Någon chans att jag kan ha fel?
Ja, 1 på 5 miljarder.
- Vad heter den här läkaren? - Dr Yee.
Y-E-E. Han arbetar med mirakel. Han är Anne Sullivan.
Tre hundra dollar och han slänger in ett afrodisiakum.
Vet du varför jag är här?
Jag ställer inte den frågan.
Jag menar här, Rikets.
Inte norrut, uppe vid Clinton.
Det tog min fru fem timmar på en pendelbuss med ungarna att komma på besök.
Så jag bad en snubbe i mitt gäng att sätta en annan kropp på mig.
Nytt brott, ny rättegång, hajar du?
Så nu är jag tillbaka här, bussturen är bara 20 minuter.
Vad är ett mordåtal till? Vad fan bryr jag mig, eller hur?
Låt mig fråga dig något.
Gillade du ditt liv där ute?
- Mitt liv? - Ja.
Ja, det antar jag.
Helt ärligt...
...oavsett om man är här inne eller där ute...
...vet man vem man är, hur man får vad man behöver...
...fan, man kan ha sötma var som helst.
Efter att ha sett fordonet fortsätta genom en korsning-
-i överträdelse mot en skylt om förbud mot vänstersväng, följde vi efter.
Efter att ha stannat honom bad jag om hans körkort-
-kände lukten av alkohol och bad honom att blåsa.
Blåsa?
Blåsa i en alkomätare. Det var då anropet kom.
Ett inbrott på 144 West 87th Street.
Eftersom vi var den närmsta bilen till platsen, svarade vi.
- Så ni lät mr Khan gå? - Nej. Vi tog med honom.
Jag ville inte att han skulle köra iväg, han var för berusad.
Protest. Konstapeln sa att inget test hade utfärdats.
Hon har en poäng.
Om han inte blåste, hur visste du att han var berusad?
För att hans ögon såg ut som två körsbär som flöt i filmjölk-
-och han stank som om någon hade släppt en bomb i en tequila-fabrik.
Okej.
Vad hände sedan?
Efter att vi kom till platsen, hittade vi offret och ringde mordroteln.
Inspektör Box anlände och upptäckte mr Khan i vår patrullbil-
-och instruerade mig att be någon att köra hem honom, vilket jag gjorde.
- Hem? - Stationen.
Så, han är borta nu. Du är kvar på brottsplatsen.
- Det var det sista du såg av honom då? - Nej.
När alla gjorde sina grej, kriminalteknikerna och rättsläkarna, åkte vi till stationen.
Befälet på plats sa åt oss att släppa honom-
-eftersom för lång tid hade passerat för att testa hans alkoholnivå.
Enligt standardförfarande muddrade jag honom för att se till att han inte bar vapen.
- Det var då jag hittade den. - Den?
- Den där. - Den här.
I hans jackficka.
Försökte han förklara varför han hade den här kniven i sin ficka?
Nej. Han försökte fly.
Hur långt kom han?
Inte långt, men det krävdes tre av oss för att hålla fast honom.
- Tre tränade konstaplar? - Ja, och det var inte lätt. Han kämpade emot.
- Vad heter du? - Nasir.
- Du förstår inte. - Det är därför som vi ska prata, okej?
Så att jag förstår. Bara du och jag. Kom hit.
Snälla, släpp mig, 339--- Nej, nej, jag gjorde det inte!
- Jag gjorde det inte! - Ge mig armen!
- Händerna bakom ryggen. - Ge mig armen.
Ge mig din arm.
Händerna bakom ryggen. Ge mig din arm.
Innan det här, i patrullbilen på väg till stationen, hur betedde han sig då?
Mestadels tyst.
- Inte ett ord? - Nej, han sa en sak.
Vad sa han?
Är hon död?
"Är hon död?"
Vad tänkte du om det?
Inget just då, för jag trodde att han var ett vittne.
Sen hittade konstapel Wiggins kniven i hans ficka.
Tack.
Ert vittne.
"Är hon död?"
Låter det som något någon skulle säga till en polis...
-...om han precis begått ett mord? - Jag vet inte.
Jag grep en gång en våldtäktsman-
-som bad om att få åka hem till offret och hitta sina bilnycklar.
Tack.
Det är okej.
Snubben är okej, såvitt jag förstår. Jag är orolig för tjejen.
För ung.
Hon tror åtminstone på mig.
Det är vad jag snackar om.
Det är inte så viktigt.
Det är bara nya advokater som inte vet det.
- Hallå? - Hej. Det är jag.
Det stod "okänt nummer".
Det stämmer ganska bra.
Oroa dig inte. Det spelas inte in. Det är min mobil.
Tillåter de mobiler?
Är det okej att jag ringer dig?
Ja. Är det ett problem? Är du okej?
En av sakerna man saknar här är att kunna säga god natt-
-till någon som inte är ett djur i en jävla djurpark.
Det brukade vara mina föräldrar eller min bror, vet du?
Det är det fortfarande. Du borde ringa dem.
Jag tror inte det.
Jag ville bara säga tack för allt som du gör för mig.
Och jag hoppas att det inte skrämmer dig om jag säger...
...god natt.
Får jag använda telefonen, playboy?
Var är pengakortet?
Vad såg du?
- Vad såg du? - Inget,
- Vad tänker du säga till Freddy? - Inget.
- Låt mig fråga dig något. - Inte nu.
Hur mycket tror du att det här stället är värt? Tio miljoner?
Hur kommer det sig att en arbetslös 22-årig partytjej-
-bor där som en prinsessa?
Sök fastighetsregister
Fastighets-ID (Stadsdel, kvarter, tomt)
Sök efter fastighets-ID
Välj stadsdel/län: MANHATTAN/NEW YORK
FASTIGHETSADRESS 144 w 87TH ST (BOSTAD)
ÄGARE EVELYN CORNISH (TESTAMENTE)
BOUPPTECKNING TESTAMENTE: Evelyn Cornish - Avliden
- Du söker inte en finansrådgivare. - Nej, jag är inte rik nog.
Det handlar om Andrea. Jag är en advokat.
- Åt? - Nasir Khan.
- Killen som...? - Som inte har dömts, ja.
Jag såg dig på Andreas begravning-
-du grälade med någon som jag då inte visste var hennes styvfar.
- Jag är för fan del av familjen. - Vad handlade det om? Det?
Jag kan inte prata om mina klienter. Som du, är det en del av tystnadsplikten.
Okej.
Jag hoppades på att du kunde hjälpa till med lite bakgrundsinformation-
-informellt, men om det är omöjligt-
-måste vi göra det mera formellt med ett domslut och allt det där.
På ett eller annat sätt måste jag göra mitt jobb.
Informellt.
Informellt, bara vi, inte en käft till.
Vet du, jag har aldrig förstått det uttrycket.
Inte jag heller.
Stäng dörren.
Evelyn, Andreas mamma, var min klient.
När hon dog kom Andrea till mig för att reda ut några saker.
Ingen 20-åring ska behöva handskas med sådant, men ibland är det bara så.
En av sakerna jag var tvungen att säga-
-var att hennes mors make sedan två år-
-eventuellt skulle få hälften av allting.
Jag kände inte honom vid den tiden.
Jag kände inte Andrea då heller, förutom att Evelyn hade nämnt henne.
Men medan jag jobbade med det här lärde jag känna honom.
Har du träffat honom? Don?
- Jag har bara sett honom på begravningen. - Du kan se, bara av att titta på honom...
...att han är yngre än de flesta 60-åriga kvinnornas män, med typ 25 år.
Det visar sig att han har en riktig historia med de gamla damerna.
Ja. Han har en riktig historia med en del andra saker med-
-som besöksförbud.
- Verkligen? - Han hotade mig, det kan jag berätta.
Och det var jävligt läskigt.
Så, här är han, en personlig tränare, om man kan-
-kalla det ett yrke, tjänar 30000 dollar om året om han har tur.
Slutar arbeta när han gifter sig med Evelyn.
Arbetar inte en dag till efter det. Och vill ha hälften av allt som Andrea fick.
Jag menar, viss tacksamhet, som i "På väg med miss Daisy", visst.
Men fem eller sex miljoner dollar? Andrea sa: "aldrig i livet."
Faktiskt...
Vad hon faktiskt sa var: "Över min döda kropp."
Jag antar att han får allt nu.
Fortsätt. Precis. Det är rätt så.
Bra.
Så, du är oftast här?
- Ja? - Ja.